4a.+Platon

[[image:Platon.jpg width="360" height="300" align="right"]]Platon (427 f.kr - 247 f.kr)
Platon var en gresk filosof, han ble født i Athen og oppdratt av en velstående familie. Platon startet sin karriere tidlig som en tragediedikter. Platon møtte en annen stor filosof i sin hjemby i Athen, denne filosofen var Sokrates. Platon ble elev av Sokrates og det var dette som påvirket han til å bli filosof. Platon ble også påvirket av pythagoreerene, som dyrket tallmagi, askese og reinkarnasjon. Med påvirkning av både Sokrates og pythagoreerene grunnla Platon en skole som han kalte Akademiet, der blant annet Aristoteles var elev. Det var Platon som utarbeidet et system med teorier innenfor alle de fem hovedgrenene i filosofi. Platon ble også kjent for hans mange filosofiske dialoger. Vi skal se nærmere på Platons filosofi innen for de fem hovedgrenene innen filosofi. Hovedgrenene er: Metafysikk - læren om virkeligheten Etikk - læren om verdier Epistemologi - læren om kunnskap Politikk - læren om organisering av samfunnet Estetikk - læren om kunsten



Metafysikk:
Platon mente at den fantes en virkelighet som var mer virkelig, fundamental og viktigere en den verden vi kan sanse. Grunnlaget for denne påstanden var at han mente vi ikke kunne peke på for eksempel menneske som et objekt i virkeligheten, di eksisterer men kan ikke sanses. Derfor må det finnes en ikke-materiell verden som ikke er tilgjengelig for sansene, denne verden kalles formenes verden eller idé verden. Denne andre verden består av perfekte former av mennesker og andre ting som finnes i denne verden. I denne verden får vi bare ufullstendige gjengivelser av de perfekte formene. Denne verden blir kallet formenes verden eller idè verden.I den virkelige verden er alt kaotisk, ukontrollerbart og i evig forandring. Det er helt motsatt i den andre verden, der alt er evig, kontrollert og uforanderlig. Det vi opplever i denne verdenen er en idé av fornuften vi har fått fra ideensverden, at de synlige formene bare er etteligninger. De høyeste ideene i denne idéverdenen er det sanne, det gode og det skjønne, dette blir kallet //det ene gode//. I "hulelignelsen" forteller Platon om noen fanger som sitter i en hule og kan bare kan se bakveggen, bakveggen er full av skygger som er i bevegelse der noen vakter holder gjenstander over hodet. En fange kommer seg løs og opplever at gjenstandene som bæres er virkelig, men skyggene på veggen bare er gjengivelser av det virkelige. Denne virkeligheten kan ikke fangene se. Platon mener også at mennesket er i en evig strid mellom fornuft og og følelser.

//Platon (t.v) sammen med Aristoteles (t.h)//

Etikk:
Platons mening var det mennesket strevde etter å oppnå, som ære og rikdom, er virkelig goder, men kan bare oppnåes om man bygger livet på klokskap og innsikt. Denne påstanden om livet krever etiske ferdigheter, som inneholder mot, visdom, utholdenhet og ikke minst selvbeherskelse. Platon la stor vekt på Det Gode liv, han påstod at livet er en forberedelse til livet etter døden. Denne påstanden kommer fra at han mente at sjelen befant seg i formenes verden før kroppen ble født i den jordiske verden. Sjelen lengtet tilbake til formenes verden. Veien tilbake til formenes verden var når kroppen døde.

Epistemologi:
Metafysikken påvirket Platons epistemologi på mange måter. Den sansbare virkelighet, den verden kroppen lever i, opplever vi gjennom sanser og følelser. Formenes verden derimot opplever vi gjennom tenking. Formenes verden er hierakisk, den består av mer avanserte former. Derfor er det bare filosofene som kan forstå de mest avanserte formene, samt Det Gode liv. Platon påstod at mennesker bare var opptatt av dagligdagse gjøremål, og sansene godtok dette. Dette var fordi mennesker følgte sansene og følelsene, ikke tankene. Han mente sansene ikke gav oss et virkelig inntrykk av den virkelige verden, og gav menneske derfor ikke kunnskap. Men på en annen side hadde alle mennesker et utdrag kunnskap siden sjelen hadde befunnet seg i formenes verden.

Politkk:
Ifølge Platon var et godt samfunn stikkordet til et godt liv. Men det var bare et fåtall av menneskene som hadde kunnskap nok til å oppnå Det Gode liv, og har da ikke muligheten til å oppnå et godt liv. Derfor mente Platon at mennesker som ikke klarte å oppnå Det Gode liv måtte bli styrt av filosofene. Dette utrykker Platon i følgende utsagn: //«Enten må kongene bli filosofer, eller så må filosofene bli konger.»// - Platon. Platon hadde en mening om hva som var "idealstaten". Han mente at staten hadde full rett til å bruke alle midler for å styre enkelt individet og han forklarer hvordan et idealsamfunn burde være. I et idealsamfunn skal barn og unge få samme rettighetene til opplæring og oppdragelse for å få en innsikt i Det Gode liv. Andre del av idealsamfunnet går ut på en eksamen, resultatet på eksamen avgjør veien videre og vil plassere hver enkelt i forskjellige samfunnsklasser. Han mener også at staten har retten til å bestemme hvem som skal inngå ekteskap, som egentlig er en parringsfest, og deretter har retten til å ta fra dem barna for å oppdra dem i fellesskapet.Grunnen til disse tankene er fordi Platon ville styrke fellesskapet og svekket enkelt individet.

Estetikk:
På dette punktet legger Platon stor vekt på en av delene som utgjør det ene gode, nemlig det skjønne. Opplever vi noe som er vakkert opplever vi en ufullstending gjengivelse av Det skjønne. Gjengivelsene kan aldri oppnå samme skjønnheten som de ekte formene. Derfor mente Platon det var galt å like de vakre gjengivelsene, det som skal likes er formen Det Skjønne siden det er bare dette som er ekte.

Ordforklaringer: //Hierarki// - noen former er høyere i rang enn andre Det Gode - et liv som går ut på å utvikle evnen til å skue formene Det ene gode - sammensetning av det sanne, det gode og det skjønne

Kildeliste:

[|http://www.filosofi.no/hvaer.html]17.03.11 []17.03.11 []17.03.11 I samme verden - s. 272-273